Min private livvagt. Jeg kalder ham Rolf. Det hedder han sikkert også.
Skyd løs.
Her.
- Og det vil du offentliggøre? - I Vesten. Med din hjælp.
Vil du hjælpe mig?
- Har du fortalt Christa om det? - Nej.
Så hjælper jeg dig på betingelse af, at du skjuler det for hende.
- Hvad? - Det er for hendes egen skyld.
Det kunne trykkes i Spiegel. Jeg kender en af redaktørerne godt.
- Kender du Gregor Hessenstein? - Ikke personligt.
Du må møde ham.
Men at udgive det i dit eget navn kommer ikke på tale.
Medmindre du føler trang til et 48 timer langt forhør.
Det er koldt.
Skal vi gå hjem til mig?
Sikkerhedstjenesten er ikke hjemme hos mig.
Personlig ven af Margot Honecker. Vinder af den nationale pris.
- Andenklasses. - Min lejlighed er ren, siger jeg jo.
Hvis man bare kunne være sikker...
Jeg ved, hvordan vi kan afprøve din lejlighed.
Min onkel Frank kommer jo på besøg hver lørdag fra Vestberlin -
- i sin store, gyldne Mercedes.
Hr. Hauser, det virker ret risikabelt.
Ja, der må jeg give Georg ret. Gemme Deres nevø under bagsædet?
- Jeg ved ikke rigtig. - De kigger da ikke under sæderne.
De bruger spejle til undervognen og banker på udstødningen.
Så er Paul kommet over. Grænsevagterne er ikke for kvikke.
- Hvilken grænseovergang bruger De? - Heinrich-Heine-Strasse. Altid.
Der kender de mig og min gyldne Mercer.
Jeg er gode venner med vagterne.
Og om et par timer ringer jeg med en øl i hånden -
- og bringerjer det gode budskab, at Paul er kommet over.
Nej!
- Hvad med Pauls Stasi-mand? - Rolf.
Rolf, Rolfie, Lille Rolf tror, at Paul er derhjemme.
Og nu må jeg af sted. Han skal jo helst ikke blive kvalt.
Det ville være synd.
Nå, I må have det.
En øl til?
Grænsevagten på Heinrich-Heine-Strasse.
Hvem er det?
Der er ikke nogen.
Kun denne ene gang, min ven.
Okay, som lovet ville Paul have klaret den.
- Overhovedet ingen kontrol? - Næ, kun det sædvanlige.
Så slemme er de heller ikke. Han ville være kommet over.
Mange tak for det, hr. Hauser.
Ingen årsag. Det var ikke særlig farligt.
Nemlig. Jamen, så ses vi. Mange tak.
Og hvad gør vi, når de spørger, hvad vi laver sammen?
Så siger vi...
Vi siger, at I hjælper mig med at skrive et teaterstykke.
Til DDR"s 40-års-jubilæum.
Ja, og det er jo ikke helt forkert.
Hvem havde troet, Sikkerhedstjenesten var så inkompetent?
Hvem havde troet, at det var sådan nogle idioter?
Vent bare.
Ingen særligt bemærkelsesværdige hændelser.
Goddag, hr. Kaptajn. Prøv at høre det her.
Hvorfor raten var på sit højeste i 67 -
- forstår vi godt i vesten. Men 1977? Det må De forklare.
De må beskrive de sociale forhold mere klart.
Det er en litterær tekst. Ikke journalistisk agitation.
Teksten er storartet, som den er. Folk i Vesten skal bare forstå det.
Den skaber furore uanset hvad.
- Det er Hauser! - Selvfølgelig.
Så er han ikke i Vesten.
De skriver på et teaterstykke sammen. Til 40-års-jubilæet.
For mig lyder det altså ikke som et teaterstykke.
Hvad lyder det så som?
Ja, det ved jeg ikke. Men ikke som teater.
De gør Dem mange tanker, seniorsergent Leye.
- De er vel ikke en intellektuel? - Mig? Næ...
- Sådan er jeg ikke. - Så lad være med at opføre Dem sådan.
Jeg har udvalgt Dem, fordi De kender teknikken og ikke stiller spørgsmål.
Overlad tankerne til Deres foresatte.
Javel, hr. Kaptajn. Så går jeg. Mange tak.
Hav det godt. Og jeg ønsker Dem en god arbejdsdag.
Jeg kan skrive det om.
Og så sender jeg Dem det materiale, vi har.
To uger, passer det Dem?
Så kommer De med i martsnummeret. Måske som forsidehistorie.
Det er Christa.
Georg?
Christa, det er Gregor Hessenstein.
- Christa Sieland. - Jamen, det ved jeg da godt.
Er det her en sammensværgelse?
Hauser og jeg skriver på et stykke til DDR's 40-års-dag.
- Sammen? - Spiegel vil skrive om det. Måske.
- Hvem spiller hovedrollen? - Ja, det ville vi spørge om.
Vil du spille Lenin eller hans kære gamle mor?
Du må selv vælge.
Nå, jeg forstyrrer vist. Så tager jeg mig en lur.
Jeres forsigtighed er prisværdig. Jo færre, der ved det, desto bedre.
Stasi skal man ikke spøge med.
Og i den forbindelse har jeg taget noget med.
Jeg ville hellere have haft kagen. Jeg har en skrivemaskine.
Stasi kan spore bogstavtyperne. Hvis teksten bliver taget ved grænsen -
- og er skrevet på Deres maskine, er De i Hohenschönhausen næste dag.
Og det er ikke ligefrem sjovt. Det kan Paul tale med om, ikke?
Men jeg kunne kun opdrive et rødt farvebånd til miniudgaven.
- Har De noget imod at bruge rødt? - Det skal ikke skille os ad.
Er der et sted, De kan gemme den, når De ikke bruger den?
- Ja, jeg finder på noget. - Tag ikke for let på det.
Den næste artikel skulle nødig handle om -
- at ingen ved, hvor Georg Dreyman er blevet af.
Ingen ud over os tre må vide, at den maskine overhovedet findes.
- Er lejligheden helt sikker? - Ja.
Det er det sidste sted i DDR, hvor jeg ustraffet kan sige, hvad jeg vil.
Godt, så lad os skåle på det.
Det er den ægte vare.
Skål for, at det samlede Tyskland får DDR's sande ansigt at se.
Skål.
Det er bedre end russisk champagne. Skål på deres succes.
- Jeg skal tale med Grubitz. - Det kommer ikke på tale.
- Ved du, hvad vi har investeret... - I morgen kl. 14.30.
Hvis han ødelægger det hele, bliver kirken lukket. Så enkelt er det.
Han kan da bare ringe til paven og brokke sig.
Nu har jeg beskæftiget mig længe nok med det pjat. Ja.
Wiesler. Godt, du kom. Jeg vil vise dig noget.
Fængslingsbetingelser for politiske dissidenter fra kunstens verden.
Baseret på personlighedsprofil. Ret videnskabeligt, ikke?
Og se så her. Ph.d. -vejleder: Professor Anton Grubitz.
Hvad siger du så? Det er da fantastisk.
Jeg gav ham kun ni. De skal ikke straks tro, det er let -
- at blive ph.d. Hos mig. Men det er faktisk rigtig godt.
Vidste du, at der kun findes fem kunstnertyper?
Din Dreyman er for eksempel type 4, hysterisk antropocentriker.
Han kan ikke være alene. Skal altid snakke.
Sådan en må aldrig ende i retten. Der ville han blomstre.
Det skal foregå i arresten uden offentlighed.
Fuldstændig ensomhed uden at vide, hvor længe det varer.
Ingen kontakt, ikke engang med vagterne.
God behandling, ingen chikane, ingen mishandling, ingen skandale.
Ikke noget, han senere kunne skrive om.
Efter 10 måneder løslader vi ham. Lige pludselig.
Så er der ingen problemer med ham. Og ved du, hvad det bedste er?
De fleste af dem af type 4, som vi har bearbejdet på den måde -
- hverken skriver eller maler mere, eller hvad kunstnere nu gør.
Uden at vi har presset på nogen måde. Bare sådan.
Så at sige som en gave.
- Hvad bringer dig hid? Dreyman? - Ja, derfor er jeg her.
- Jeg tror, tiden er inde... - Til hvad?
Til at neddrosle indsatsen.
At køre i døgndrift i en så usikker sag er uansvarligt.
Usikker?
Du tror altså ikke, at vi finder noget til ministeren?
Måske, hvis vi gør sagen mere fleksibel.
Hvis vi også kan overvåge Lazlo uden for hans hjem.
- Skal jeg give Udo sagen? - Jeg vil gerne selv køre videre.
- Hvorfor? - Det kunne give resultater.
Jeg må bare have friere hænder.
Hvornår jeg kommer og går...
Måske gør han noget uden for sit hjem.
Jeg bryder mig ikke rigtig om det.
Der er noget, du ikke fortæller.
Nå, men så tager jeg Udo af sagen.
Jeg kan bruge ham i kirkesagen. Giv mig en skriftlig anmodning.
Skriv som begrundelse: "Mangel på mistænkelig affærd."
Wiesler.
Lad mig give dig et råd: Vi går ikke i skole mere.
Det handler ikke om karakterer, men om succes.
Den statslige centralforvaltning for statistik tæller alt. Ved alt.
Hvor mange sko jeg køber om året: 2,3.
Hvor mange bøger jeg læser: 3,2.
Hvor mange studenter der får topkarakter: 6347.
"Lazlo læser højt for Hauser og Wallner -
- af 1. akt af jubilæumsstykket."
TANDLÆGE
- Vi skriver ikke på et teaterstykke. - Du behøver ikke fortælle mig noget.
- Jamen, jeg vil gerne. Det er... - Du må ikke sige det!
Tænk, hvis jeg er så upålidelig, som dine venner siger.
Jeg bliver hos dig. Uanset hvad.
... der har skrevet rapporten, betoner -
- at der ikke er nogen patentløsning på at redde skovene.
Det tysk-tyske forhold er spændt. Spiegel offentliggjorde i dag -
- som forsidehistorie en tekst af en anonym østtysk forfatter -
- om selvmord i DDR.
Anledningen var en række østberlinske kunstneres selvmord -
- senest teaterinstruktøren Albert Jerska.
Han havde haft arbejdsforbud i 7 år og tog sig af dage 5. januar i år.
I 1977 ophørte DDR med at offentliggøre selvmordsstatistikker.
Det år var Ungarn det eneste europæiske land med en højere rate.
- Ja, hr. General... - De er en elendig amatør, Grubitz!
Jamen, gennem vores mand på Spiegel når vi har fået en blåkopi af originalen.
- Nå, og hvem har så skrevet den? - Det vidste han ikke, men vi kan...
De er håbløs! Giv mig nogle navne.
- Så snart oplysningerne foreligger. - Ellers er De dødsens.
Andrea, hvor er skrifteksperten?
Så skrivemaskinen er produceret i DDR med eksport for øje.
Sandsynligvis Kolibri-modellen fra VEB Groma Kontormaskiner.
Havde forlægget været med sort farve, kunne jeg sige det mere sikkert.
- Hvem har sådan en? - De benyttes ikke i vores republik.
Hvabehar? Hvad bruger Hauser?
Journalisten Paul Hauser bruger Valentino-modellen fra Olivetti.
- Der er anslagsvinklen mere lodret. - Ja, ja. Og Waller?
Skriver på en Optima Elite.
- Georg Dreyman? - Han skriver sine udkast i hånden.
Og så skriver ham dem rent på en Wanderer Torpedo.
Han har aldrig skrevet på andet.
Hvor stor er så denne Kolibri-skrivemaskine?
En af de mindste, industrielt fremstillede maskiner.
19,5 cm x 9 cm x 19,5 cm.
Ikke sværere at smugle end en bog.
Tak. De kan godt gå.
Farvel, kammerat.
DEN HEMMELIGE SELVMORDS-STATISTIK
Andrea, ring op til kaptajn Gerd Wiesler.
Gruppen er udmattet af at skrive så meget.
- Ja? - Har du hørt om den her artikel?
- I Spiegel, ja. - Hvordan det?
Hauser ringede til Dreyman og fortalte det.
Det her er meget vigtigt for min karriere og for din.
Sagde han, hvem der stod bag? Eller har du nogen ideer?
Jeg mener ikke, han nævnte noget. Nej, det gjorde han ikke.
En spiegelredaktør gik den 27. over Bornholmer-Strasse-overgangen -
- og opholdt sig her i fire timer. Gregor Hessenstein.
Afd. 6 fulgte ham til Prenzlauer Berg, men tabte ham af syne.
- Havde han kontakt med Dreyman? - Ville jeg ikke have noteret det?
Jo, selvfølgelig. Men teksten lugter af forfatter.
Det ville undre mig, hvis jeg tog fejl. Så hold ørene åbne.
Lort!
Stig ind.
Hvis en medarbejder bedrager Dem, må De straffe ham efter bedste evne.
- Naturligvis. - Også en kvinde?
- Eller hvad? - Selvfølgelig.
Og enhver, der tjener en stor mand, er hans medarbejder, ikke?
Det kunne man godt sige. Ellers sådan er det jo nok.
Her henter hun sine illegale psykofarmaka. Christa-Maria Sieland.
De bør vide det. Det er Deres område.
Om hun skal knække nakken på det, er helt op til Dem.
Men jeg vil ikke se hende på scenen mere.
Og forsvind så.
Luk døren.
Fru Sieland? Vær venlig at følge med. Vi har nogle spørgsmål.
Kom så.
Tja...
Kammerat Sieland, det satte punktum for en smuk karriere.
Det var synd. De var god.
Faktisk rigtig god.
Men det var lidt kort. Sæt Dem bare.
Hvafd laver en skuespiller, når han ikke spiller mere?
Er der...
Er der ikke noget, jeg kan gøre for Dem?
For statens sikkerhed?
Det er for sent.
Jeg kender mange af vore kunstnere. Jeg kunne finde ud af noget.
Det tror jeg gerne. Men det hjælper Dem ikke.
Jamen, måske er der noget andet, jeg kan gøre.
Noget, der ikke ville være helt ubehageligt for nogen af os.
De har desværre... Ja, hvordan skal jeg sige det?
...fået en stor mand til fjende. Derfor har jeg ikke frie hænder.
- Er der ikke en redningsplanke? - Desværre, frue.
Det skulle da lige være...
Når De nu omgås litterater og kunstnere.
De ved vel ikke noget om en artikel -
- der udkom i sidste uge i Spiegel? En artikel om selvmord?
Sikkerhedstjenesten, luk op!
Luk op!
Han har slukket lyset i arbejdsværelset.
Bryd døren op, før han tilintetgør bevismateriale.
Brækjern!
Det er ikke nødvendigt. Hvad er der galt, kammerat?
Vi skal gennemsøge lejligheden. Her er retskendelsen.
- Hvad leder De efter? - Det er hemmeligt.
Boysen og MÜller: Soveværelset. Greska: Køkken, bad, wc og entre.
Heise og Thomas: Stue og arbejdsværelse. I gang.
- Hvad brænder De i den? - Dårlige tekster.
En masse vestlig litteratur, hvad?
Det er faktisk en gave fra Margot Honecker.
- Status? - Alt går efter planen.
Vi har intet fundet ud over litteratur og aviser fra Vesten.
- Ingen tegn på det eftersøgte. - Var De grundig?
Ja, hr. Oberstløjtnant. Hvad gør vi nu?
- Hr. Oberstløjtnant? - Træk Deres mænd ud.
Skulle noget være beskadiget, kan De forlange erstatning.
Alt er sikkert helt i orden.
- Ja? - Jeg venter dig i morgen kl. 9.
Nå, nu siger jeg, hvad vi alle tænker: Det var Christa-Maria.
Stasi tog hende, os så forådte hun dig.
- Det var ikke hende. - Hvor ved du det fra?
Du sagde selv, at hun ikke var hjemme i går aftes.
Hun kender gemmestedet.
Ja, det gør hun.
Hvis du har ret i, at ransagningen handler om hende -
- så er hun faktisk vores største skytsengel.
Jeg skal møde oberstløjtnant Grubitz.
Kaptajn Wiesler.
Forhørslokale nr. 76.
Ja, kom ind.
Sæt dig.
Og?
- Hvad skulle det til for? - Og det spørger du mig om?
Hvad mistænker du Dreyman for?
Det var ham, der skrev Spiegel-artiklen.
Hvem siger det?
Kom med.
Her.
Jeg ved ikke, hvordan du kunne overse det her.
Men jeg ved, at du er god til forhør.
Og derfor giver jeg dig en sidste chance.
Send mig fange nr. 662. Hurtigt.
Er du stadig på den rigtige side?
- Ja. - Så skal du ikke kludre mere i det.
- Skal jeg fiksere fangen? - Nej, hun er meddeler. De kan gå.
De er altså min ledende officer?
Skriv!
Så led mig!
Om ti timer...
Nej, om ni og en halv siger hr. Roessing til publikum -
- at Deres helbred forhindrer Dem i at optræde.
Og det er sidste gang, De bliver nævnt i teaterverdenen.
Er det sådan, De vil have det?
- Fortæl, hvor bevismaterialet er gemt. - Der er ingen beviser.
Ingen skrivemaskine. Det fandt jeg på.
Det håber jeg ikke. For så må vi beholde Dem her.
En falsk udtalelse er det samme som mened. Det giver to års fængsel.
Dreyman skal også i fængsel. På grundland af Deres udtagelser.
Og det belastende materiale, vi fandt i lejligheden.
Frels Dem selv.
Hvis De vidste, hvor mange der sidder i fængsel, fordi de spiller helte.
Tænk på Deres publikum.
"Tænk på Deres publikum." Han har nogle sjove ideer.
Tænk på, hvad staten har gjort for Dem.
Hele livet.
Nu kan De gøre noget for staten. Og den vil vise sin taknemlighed.
Fortæl, hvor maskinen er gemt.
Dreyman får det ikke at vide. Jeg løslader Dem straks.
Og vi slår først til, når De er hos ham.
De kan sikkert sagtens spille overrasket.
Og i aften står De igen på scenen.
I Deres rette element.
Foran Deres publikum.
Fortæl, hvor materialet er.
Hvor er det?
I lejligheden.
Under dørtrinet.
Mellem stuen og entreen.
Man kan tage det af.
Mener De her? Sæt et kryds det rigtige sted.
De ser lidt medtaget ud. Husk, at De nu er meddeler.
Det giver forpligtelser mht. Konspiration og diskretion.
Men også privilegier.
Vagt! Find Wiesler.
Kaptajn Wiesler for forladt området, hr. Oberstløjtnant.
Jaså. Nå, men så kan De godt træde af.
Hvad gør en rytter, der falder af hesten? Op igen.
Gå hjem og få sovet ud.
Det, der er sket, har ikke noget med huset at gøre.
Nej, men med hele landet.
Jeg har været hos Kerschers, og de har intet vand. Jeg skal lige i bad.
Du havde nok travlt.
- Jeg overvåger jo stadig Lazlo. - Er de begge to hjemme?
Dagens rapport.
Den sidste rapport i operation Lazlo.
- Hvorfor har du ikke ringet? - Hvad?
Hvorfor ringede du ikke?
Jeg var ude på landet.
Gider du give mig neglebørsten?
Stasi har været her. De ransagede lejligheden.
Hvem?
Sikkerhedstjenesten. Luk op!
Bliv her.
Goddag, kammerat Dreyman. Jeg er oberstløjtnant Grubitz.
Jeg vil bare sikre mig, at arbejdet blev ordentligt udført i går aftes.
Arbejdsværelset? Lad os starte der.
Find ud af, om der er sedler gemt i nogen af bøgerne.
Nå, hvad har vi her?
Dørtrinet er vist ikke helt kosher.
Kunne det mon være et hemmeligt skjulested?
Lad hende gå. Hun er ikke under mistanke.
Hun spillede komedie...
Jeg kunne ikke stå imod. Jeg kan aldrig gøre det godt igen.
Der er ikke sket noget, hører du? Jeg fjernede maski...
Tilgiv mig. Tilgiv mig...
De og Deres mænd kan køre tilbage. Indsatsen er afsluttet.
Kammerat Dreyman, jeg har afsluttet indsatsen.
Vi må have fået et falsk tip. Det beklager jeg.
Kom.
Du skal ikke gøre dig nogen illusioner, Wiesler.
Din karriere er forbi.
Selvom du var for snedig til at efterlade nogen spor.
Du kommer højst til at dampe breve op i en kælder indtil pensionen.
Det er de næste 20 år.
20 år!
Det er lang tid.
Mihail Gorbatjov valgt som partisekretær i Sovjetunionen.
4 ÅR OG 7 MÅNEDER SENERE
Muren er åbnet.
Muren er åbnet!
Grænsevagterne har åbnet porten. Jublen er enorm.
Folk strømmer ud i tusindvis. Det er helt utroligt!
Kære lyttere, den 9. november 1989 vil gå over i historien.
2 ÅR SENERE
Jamen, kæreste barn, hvad er der?
Din Arthur lever ikke mere.
Arthur?
Tror du ikke, du tager fejl? Jeg så ham i morges.
Nej, søster. Tro mig. Han styrtede i døden.
De trofaste mænd stod omkring ham, som I står omkring mig.
Og på trods af den høje sol kastede de 7 skygger på han ædle lig.
Det store, stærke hjul havde knust ham.
Jeg ser det, men ville hellere se enhver anden forskrækkelighed.
Hvorfor kan jeg ikke slippe for disse syner?
Elena, gå hjem med din sorg.
Jeg gør dit arbejde færdigt.
For mange minder?
Jeg kunne heller ikke holde det ud.
Men hvad hører jeg til Dem?
De har intet skrevet siden Murens fald.
Det er ikke så godt.
Efter alt det, vores land har investeret i Dem.
Men jeg forstår Dem faktisk godt.
Hvad skal man skrive om i forbundsrepublikken?
Der er intet at tro på og intet at kæmpe imod.
Det var bedre i vores lille republik Det er der mange, der forstår nu.
- Der er noget, jeg må spørge om. - Spørg løs, kære Dreyman.
Hvorfor blev jeg aldrig afhørt? De lod alle andre overvåge.
Hvorfor ikke mig?
De var under totalovervågning.
- Vi vidste alt om Dem. - "Totalovervågning"?
Spækket med mikrofoner. Det fulde program.
Umuligt.
Så kig bag lyskontakterne.
Vi vidste alt.
Vi vidste sågar, at du ikke rigtig kunne sørge for vores lille Christa.
Tænk, at folk som Dem har ledet mit land engang...
FORSKNINGS- OG MINDECENTER
VELKOMMEN
De må have lidt tålmodighed. Deres sag indeholder en hel del.
Det er ordnet kronologisk. Det gamle ligger øverst -
- og det nye nederst.
Det må jeg nok sige!
Operation Lazlo vedrørende Georg Dreyman.
Mistanken hidrører fra minister Bruno Hempf.
Lazlo modtager dagligt med kurer Frankfurter Allgemeine.
Jeg foreslår, at det får lov at passere -
- så der ikke opstår mistanke om overvågningen.
Lazlo og CMS pakker gaver ud. Derpå sandsynligvis samleje.
Besøg af Paul Hausers onkel fra Vestberlin.
De fortalte ham om det stykke, Hauser og Lazlo skrev -
- til republikkens 40-års-jubilæum.
Vi afventer nærmere oplysninger om det planlagte jubilæumsstykke.
Handling i første akt: Lenin er i konstant fare.
Trods stigende ydre pres holder han fast ved sine revolutionære planer.
Lenin er udmattet.
HGW.
HGW xx/7.
Jeg, hrista-Maria Sieland, forpligter mig frivilligt -
- til et uofficielt samarbejde med Sikkerhedstjenesten.
Beslutningen hidrører fra min overbevisning om...
Georg Dreyman skrev Spiegelartiklen "Om en, der kom over".
Han fik hjælp af journalisten Paul Hauser og...
hrista-Maria Sieland blev anholdt den 10. marts kl. 21.20 -
- efter anmodning fra minister Hempf, grundet pillemisbrug.
11. marts kl. 13.50 blev hun kørt til byen -
- efter at have afsløret, hvor Lazlo skjulte materialet -
- og signeret meddelerdokumentet under dæknavnet Marta.
Kl. 13.50? Jamen, hvornår...
Efter den mislykkede ransagning den 11. marts 1985 -
- og meddeleren Martas død bliver operation Lazlo indstillet.
Note: HGW kan fra dags dato ikke længere forfremmes.
Tvangsforflyttet til afdeling M med den anbefaling -
- at han ikke kan overdrages noget selvstændigt ansvar.
10.50: Rapport om overvågning af Lazlos hus.
KI. 15.10 ankommer Marta direkte hjem fra Hohenschönhausen.
Ransagelse og rapportering følger.
Slut på operation Lazlo. HGW, kl. 15.15.
Hvem er HGW xx/7?
Stands.
Tilbage til Hufelandstrasse.
2 ÅR SENERE
Goddag.
SONATE FOR DET GODE MENNESKE
Tilegnet HG xx/7 i taknemlighed.
29,80. Skal den pakkes ind?
Nej. Det er til mig selv.
Tilpasset og klippet af ScarT Warez-DK.org SubScene.com